Когато клиентът се мисли за дизайнер
Под “клиентът” не говоря само за “Клиентът”. Той/Тя може да бъде и шефът ви, а може да бъде проджект мениджерът ви. Но както и да наречем тази особа — това са хора, които си мислят, че развитието на дизайнерa е стигнало до 5ти клас — или когато там мажехме с пастели и флоумастри. И затова си мислят, че е супер лесно и всеки може да го прави.
Всеки, който е бил достатъчно дълго време дизайнер (по-кратко, отколкото си мислиш) се е сблъсквал с подобни личности. За тях дизайнът значи да “украсиш” нещо и да го направиш шаренко, а дизайн принципите и усещането на което ние се учим дълги години — при тях просто е “вродено”. Такива клиенти са трудни за разпознаване в самото начало, освен ако не присъстват някои от следните фрази:
Имам една скица, която може да ти свърши работа;
Искаме сайт/лого/друго точно като [пример];
Ние знаем какво ни трябва, просто искаме някой да ни го свърши.
И др.
Когато ви потърси такъв клиент имате 2 варианта:
Врата №1 — Приемате
Чакат ви или бързи пари, или месеци наред кошмари.
“Но щом влизат в разговора точна представа на това, което искат — това е добре”.
- наивен млад дизайнер
И да и не… Ако е така- не го мислете много, щом влизат толкова силно с конкретни представи — трудно ще бъдат променени. Затова направете каквото се иска — вземете си заплащането продължавайте да си свирукате.
Кошмарът идва когато те си мислят, че искат едно, а като им го покажете — “ами ние си представяхме друго”. И следва една дълга и мъчителна разходка по черен път, посипан с промени и редизайни без край. И ако нямате комуникиран план за евакуация от тази ситуация — ще си съкратите с няколко, ако не години, то месеца живота. Важно е да извадите този кърлеж, ако се е забил прекалено на дълбоко ASAP.
Врата №2 — Отказвате
Чака ви неизвестността, широката бездна и безтегловността на фрийланса и бизнес начинанието. Почти никога не е толкова драматично, но е трудно да откажеш на клиент с пачка пари пред лицето ти, заради перспективата за евентуален следващ, който може да не си вре носа в работата ви толкова..
Защо хората остават във връзки с хора, с които не искат да бъдат? Любов? Добросърдечност ? Рутина? Не — просто ги е страх от това, което е отвъд. Защото освен ако не си “Dr Strange” (nerd alert) — не знаеш какво те чака.
Хората, които намират светлина в тази “бездна” са тези, които са свикнали с дискомфорта на неизвестното и неясното. В момента ако нямате мечтаните от вас клиенти — това е един мижав промеждутък в живота ви, ако zoom out-нете да видите целия canvas. Голямата картинка е много по-важна от моментният дискомфорт.
Ходили ли сте за риба? Колко често се е случвало да хванете най-голямата риба за целия ден в първите половин час? Един час? Два часа? Аз не съм ходил от малък… но тогава прекарвах на реката часове и се хващаха предимно “красноперки”. Едни малки рибета, които е по-удачно да пуснеш обратно в реката. За големите шарани — трябваше търпение, по-добро червейче, по-умела работа с въдицата. Но един-два такива шарана и вечерята беше готова.
План за евакуация зад Врата №1
Дори “клиенторадарът” ви да не е открил първоначалните знаци за притеснение или да не сте чули някои от изброените по-горе фрази, хубаво е винаги да си имате изход от ситуацията.
Независимо от “породата” клиент следните неща е добре да бъдат включени в договор или поне комуникирани добре в един е-мейл:
- Предплащане — това значи, че ако ги освободите — вие си оставате поне с това плащане, което може да е в размер на 25% или 50% от цялата сума.
- Ограничаване на рундовете големи промени — например до 3 връщания. След което се плаща някаква сума и т.н.
- Опишете абсолютно ясно обхвата на проекта — Колко и какви страници ще има, какви елементи ще има, какви материали и файлове трябва да се предават накрая и т.н. Ако се прави нещо допълнително се заплаща и се дава достатъчно време.
В “Дизайнът на нещата” си говорим на тази тема малко в 18ти епизод: