Jak se chodí po ledovci — praxe
V předchozím článku jsme si sdělili základní informace o nebezpečí pohybu po ledovci resp. zimních horách a popsali potřebnou výbavu. Ta je vám ale na nic, pokud nevíte jak ji používat a právě o tom si teď něco povíme.
Jak chodit
S mačkami na nohou našlapujte uvážlivě a opatrně, ať si nepřišlápnete druhou nohu nebo si neroztrhnete kalhoty. Ty můžete ochránit pomocí návleků, které zároveň zabrání padání sněhu do bot.
Při chůzi držte cepín za vrchní díl, špičkou dozadu. Pokud jdete kvůli sklonu svahu cikcak, cepín vždy mějte v ruce blíže ke svahu.
Pokud sestupujete, našlapujte na paty, nebude to tolik klouzat.
Co dělat při uklouznutí
I pokud máme nasazené mačky a opíráme se o cepín, může se stát, že kvůli nešikovnosti zakopneme nebo uklouzneme. Pokud se potom začneme řítit dolů ze svahu, máme zaděláno na problém. V tomto případě je potřeba se co nejrychleji zastavit. Využívá se k tomu speciální “chvat”, který maximalizuje vaši šanci na úspěšnou záchranu.
Je důležité nebrzdit nohama, protože by vás to na tvrdém podkladu vystřelilo a převrátilo. Nejdřív se snažíte otočit na břicho a zapíchnout hrot cepínu do sněhu. Až dostatečně zpomalíte, můžete začít brzdit nohama. Je důležité mít cepín na hrudi (ne kdesi nad sebou), abyste ho celou svou váhou zatížili.
Několikrát jsem si to vyzkoušel a když se člověk trochu rozjede, začíná stoupat panika a není to vůbec příjemné. Obzvláště, když se spustíte hlavou dolů. Je ale dobré si to natrénovat, protože nikdy nevíte, kdy budete podobný manévr potřebovat.
Navázání na lano
Pokud se propadnete do trhliny, tak vás ale cepín ani mačky nezachrání — k tomu je potřeba lano a váš doprovod, který vás z trhliny vytáhne. Proto se na ledovec musí chodit minimálně ve dvou (lepší je skupina 3–4 lidí). Navázání na lano vás taky chrání před pádem v exponovaném terénu.
Nestačí ale omotat si kolem pasu lano, tvorba lanového družstva je celkem věda. Pokud jsme např. tři, tak vezmeme střed lana a odměříme na každou stranu 10–12 m. Prostřední člen družstva si udělá motýlkový uzel a karabinou se připne do lana. Dva krajní členové si zbytek lana obmotají okolo trupu, zaváží ho vůdcovským uzlem, udělají osmičku a připnou skrz ni lano karabinou do úvazku. Na laně se hodí udělat pár motýlků, které trochu pomůžou zastavit pád do trhliny.
Vyproštění z trhliny
Pokud člen vašeho družstva spadne do trhliny, je potřeba jeho pád zastavit a pak ho vytáhnout. K zastavení použijete stejný chvat jako kdybyste spadli sami, jen to bude mnohem těžší, protože vás bude táhnout dolů přidaná hmotnost vašeho nešťastného kamaráda. Pokud se vám to povede, je potřeba pořádně zakopnout mačky do sněhu, abyste při další práci neujeli dolů.
Tato práce spočívá v několika krocích. Základem je vymanit se ze sevření, kterým vás pacient (člověk v trhlině) táhne dolů. K tomu potřebujete nějaký pevný bod, do kterého z vašeho úvazku přepnete lano. Tento bod se nazývá sněhová kotva — můžete ji vytvořit buď tím, že zakopete do sněhu svůj cepín, nebo použijete speciální hranol (s tím se pracuje daleko lépe).
Než se odepnete z lana, je dobré se zajistit, abyste taky neuklouzli. Můžete použít buď volný konec lana a lodním uzlem se zajistit do kotvy, nebo vzít provázek a udělat na laně prusíkův uzel. V každém případě se pak půjdete podívat na pacienta, jak na tom je.
Pokud je při vědomí a může vám asistovat, můžete pro práci využít volný konec lana, na kterém mu dolů spustíte karabinu. Do té by nejdřív měl připnout batoh, abyste měli lehčí práci. Potom se připne na karabinu, čím vznikne první volná kladka vašeho kladkostroje. Volná kladka snižuje sílu potřebnou k tahání (pevná nikoliv). V dalším kroku vytvoříme nahoře u jistícího bodu pevnou kladku a níže na laně další volnou kladku, pomocí které potom pacienta vytáhneme. Pro připevnění kladky (karabiny) k lanu využíváme prusíky.
Pokud pacient asistovat nemůže, musíme ho vytáhnout lanem, na kterém visí. Postup je zde podobný, akorát máme v úvazku nachystanou druhou karabinu s prusíkem přivázaným k lanu. Prusík slouží jako blokant, aby nám lano neprokluzovalo zpět.
Tipy a triky
Je dobré dát na okraj trhliny pod lano nějaký předmět (cepín/obal na mačky), který zamezí tomu, aby se lano zařezávalo do sněhu (to vám ulehčí vytahování).
Práci nám hodně ulehčí v předchozím článku zmíněný Tiblock (nepotřebujeme prusík proti prokluzu lana) a kladka v karabině (menší tření -> snazší vytahování).
Při tahání je lepší využívat nohy (tj. chytnout lano a jít) než tahat čistě rukama. Dalším ulehčením je připevnit si lano lodním uzlem na úvazek a tahat čistě chůzí bez použití rukou.
Nejlepší je zvolit vhodnou cestu a trhlinám se vyhnout — ačkoliv se poloha trhlin v čase mění, některé jsou zaneseny na mapách.
Slaňovaní
Kromě toho jsme si zkusili slanit dolů ze svahu a pak také dobrodružnou cestu přes skály. Slaňovat se dá tak, že dáte lano do karabiny skrz poloviční lodní uzel. Potom lano chytnete do pravé ruky, povolujete ho a klesáte dolů.
Je ovšem riziko, že se vám něco stane, lano pustíte a zřítíte se do hlubiny. Proto byste měli použít bud speciální slaňovací zařízení nebo se zajistit prusíkem, který navážete na lano a pak na úvazek — bud na nohavičku nebo na další karabinu. Aby se vám lodní uzel nedostával do prusíku, doporučuje se použít sešitou smyčku.
Slaňovat se dá bud na dvou pramenech lana nebo na jednom. Dva prameny poskytují větší tření a lano potom můžete vytáhnout a sbalit. Na druhou stranu se vám zkrátí délka na polovinu.
Učený z nebe nespadl
Celé to zní více složitě, než to v realitě je, a opakovaným tréninkem to člověku jistě přejde do krve. Jsou tam ovšem různé detaily, na které je nutno pamatovat. Přiznám se, že některé zákonitosti jsem úplně dokonale nepochopil, takže je otázka, jak bych reálnou nehodu zvládl. Myslím ale, že šance je poměrně vysoká 😅.
Je určitě vhodné si před každou výpravou na ledovec tuto proceduru osvěžit a hlavně si ji několikrát vyzkoušet v reálných podmínkách.